Komisař Bertrand brutálně zavražděn na Grande Cormiche.
Policajt nebo rošťák
Zhasněte laskavě.
A vida.
Jestli se chcete zeptat, kolik je hodin, tak je půl desáté.
Prachy!
I s peněženkou!
Boty.
Máš moc pěkný boty.
A naval mi tu bundu.
Pěkná bunda.
No koukej sebou hodit.
Co je to?
Sakra!
Mládenci!
Všechny ty bouchačky jsou přece docela zbytečný.
Taková věc se dá vyřídit i jinak.
Zdvořile.
Třeba, jen požádat.
Pardon pánově Svlékli byste si laskavě kalhoty?
Řekl jsem svlíknout kalhoty!
Zajímá mě, co nosíte pod tím.
Prej je v módě hedvábí...
Lokaji, ohlašte své paní, že přijel Antonio Cerutti.
- Má smutek, nepřijímá. - Neříkej.
Je tu někdo?
Zbláznil jste se!
Přišel jsem sem kvůli noci z 12. na 13.
Mohla byste mi něco říct o komisaři Bertrandovi?
Můj manžel zemřel.
- Promiňte. Ale mohu se zeptat jak? - Při plnění úkolu.
A kdo mu dal ten úkol?
No dovolte! Našli jeho tělo na silnici.
Zabili ho neznámí zločinci.
Bolest vás zaslepuje madam.
Především byl nalezen váš polda v hotelu Prentania.
A ve společnosti děvky!
- Co to má znamenat! - Jsem totiž Antonio Cerutti.
Ta děvka, byla má povedená sestřička.
Ano. Vy a já jsme vlastně příbuzní, madam.
Nerozumím vám.
Já ano.
Vážně?
Camille, projednejte to s pánem.
Nezdá se vám, pane Cerutti, že jednáte trošku neomaleně?
Časy jsou zlé, Camille.
Časy jsou zlé pro každého.
Tím spíš si máme pomáhat. Camille.
Jste mi sympatický, řeknu vám vše.
Odkroutil jsem si rok a půl v Kanadě.
Doufal jsem, že mi sestřička pomůže zase na nohy.
A bác!
Co se dozvím.
Nevím, jestli to chápete, Camille.
Snažím se, ale nechápu, jak může smrt komisaře Bertranda,
tak vzorného policisty...
Kdyby byl jako policista tak vzorný, kolik myslíte, že by vydělával?
Myslím, že tahle vila je přepychová.
Ta vilka není jeho.
Škoda...
Už jsme hodně vypomohli vaší rodině pane Cerutti.
Vaše matka vám to potvrdí.
Samozřejmě, pokud byste měl další nároky...
- Jistě že mám. - Já rozumím.
Jste moc milej.
My, lidi od řemesla se vždycky dohodnem...
Stavím se tu.
A vy si zatím laskavě připravte peníze!
- A kdy se stavíte? - Podívejte se.
Nechtěl bych vás uhánět. Tak řekněme zítra ráno v půl dvanáctý.
Poslyšte, bydlí tu stará Ceruttiová?
Ceruttiová, ta bydlí támhle za rohem.
V podkroví. A pořád chlastá...
Takhle mi to dopadlo.
Už jsem sama na světě.
Děkuju mockrát.
Člověk má děti, všechno jim obětuje...
Na zdraví.
Chudinka moje malá Rita.
Můj andílek.
Škoda, že jste jí neznal...
Taky mě to moc mrzí.
Byl to andílek, jak říkám, andílek.
Chudák Clara, chudák Clara.
Clara?
Vždyť se jmenovala Rita...
Kdepak, Clara, to jsem já.
Nalejte mi ještě skleničku jo?
Velice rád madam.
Chudák má holčička
Malér bylo u ní to, že každému věřila.
A tak když pro ní přišel ten Mario...
Mario?
Kdo je to Mario?
Mario, ten tanečník...
No, ten pasák...
Povídal, chce tě pracháč, nějakej šejk.
Že prej na ní čeká v motelu Printania.
Petrolejový král v Printanii?
No jasný, jasný.
Ona věřila všemu, co jí řek ten Mario.
Ten dovede člověka oblbnout...
Mě taky vždycky říkal že jsem hezká...
Je to rošťák ten Mario.
Teda řeknu vám, to není fér.
Langlois, máme tady zákazníka...
Dobrý den.
Máte to tu hezký.
Díky. Co si dáte?
Nechte toho...!
Bacha!
Tady je to nejasný.
V noci z 12. na 13. si Mario pamatuje, že přivedl Ritu.
A pak už si nevzpomíná, co bylo dál.
Čím vám můžu posloužit!
Jedno pivo.
Tino, přines nám 2 piva.
Komisař přišel později s maličkou.
Jakej komisař?
Jaká maličká? Nač se ptáte?
Komisař Bertrand.
To asi bude nějakej omyl.
Protože ten, o kterým jste se zmínil, byl zabitej od gangsterů.
Našli ho na pobřežní silnici.
Dělá to 12 franků. Zavíráme.
Je moc teplý!
Tino, přines nám 2 piva od ledu.
Náš zákazník, náš pán.
Byli jsme na jeho pohřbu.
Chcete vědět, co se stalo potom?
Ne. Chtěl bych vědět, co se stalo předtím.
Mario přišel před desátou?
Tak v deset.
V deset pět.
A potom?
Potom?
Dal jsem tý holce klíče od sedmičky.
A za chvilku jsem řekl: má milá Tino, zavíráme.
To je fakt.
Vtom okamžiku jsem zaslech výstřely.
No tak jsme Tina a já, no prostě jsme tam běželi.
Když jsme otevřeli dveře sedmičky, spousta krve.
- A co jsi udělal? - Já vůbec nic.
Ale Mario zavolal policajty.
Jo, ty co mě znaj.
Mravnostní policii.
Aby z toho nevznik skandál.
A přijeli za dlouhou dobu?
To já nevím. Já si to nestopoval.
Tak dobrá. Teď si uděláme maličkou rekonstrukci.
A pro změnu se koukneme na hodinky.
Tak. Já tady vodkrouhnu toho strejdu a jeho madam.
A než se vážně namíchnu, ty vyběhneš na sedmičku.
A jak tam doběhneš, zavoláš svý kamarádíčky od mravnostní.
Uvidíme, jak brzo přijedou.
No tak mu to už řekni!
Ten večer tady byli moc rychle.
A za jak dlouho? 5, 6 minut?
No asi tak.
Možná už za 2, za 3 minuty.
Dost možná.
Nebyli náhodou už tady?
Jo, to byli.
Vzpomínáš si na jejich jména?
- Nevím. - A ty?
Určitě nechceš, abych zabil tady strejdu.
Ale tohohle, to je ti fuk.
Byli to ti dva inspektoři.
Massard a Rey.
Ten s brejlema je Rey.
Nebezpečnější je Rey.
A taky hloupější.
Ten druhej je Massard.
Lili, podívej na to fáro.
To je věc co?
To je vozejček...
To bych potřeboval, to ti řeknu.
To bude stát ale prachy, víš?
Koukejte, ten se vyšvih!
Ahoj krasavče!
Musard? No prosím.
Theodor Musard? No prosím.
Ale proč mu říkaj Křupan?
Protože je proslavenej lakomec.
Je na prachy. I když je už nepotřebuje.
Topí se teď v penězích.
Ruleta, Baccara, Black-Jack...
Všechny hazardní herny po celým pobřeží mu vynášejí prachy.
Dokonce i kuželníky.
Svlíkni se do naha.
Řek jsem do naha!
Dobrá, tak do naha
Vystup.
- Určitě si chceš zatelefonovat. - Jseš cvok?
Jo.
Dobrá, zatelefonuju si.
- A ani se neptáš komu? - Ne.
A co můj vůz?
- Potřebuješ ho k telefonování? - Ne, vůbec ne.
Tak vidíš...
Kdo je to ten uličník pro boha?
Na 24 prosím.
Dobrý večer.
Poslyšte, je pan Theodor Musard přítomen?
Pan šéf většinou přijíždí před desátou.
Určitě tu už bude.
Dobrá.
Díky.
Račte prosím.
Končíme sázky, pánově.
Dobrá.
Ano.
Tak co je?
Radši mi sežeňte nějaký kalhoty vy troubové
Nerušit prosím.
Sázejte prosím.
Končete sázky.
- Stovku na 5. - Stovku na 5.
- Stovku na 4. - Stovku na 4.
- Díky. - Prosím.
Čtyřka sudá černá.
Račte prosím pane.
Vaše výhra.
- Pro personál. - Děkujeme.
Pro personál.
Sázejte.
100 franků na pětku prosím.
100 franků na pětku?
Sázejte.
Já sázím na 18.
18?
Já na 20.
To nic není prosím, zachovejte klid.
Už je po výbuchu, žádné nebezpečí dál nehrozí.
Prosím klidně a bez paniky opusťte budovu.
Pozor prosím!
Uvolněte to tady, prosím.
Místo!
Tak uvolněte to tady, prosím vás!
Píchla jste?
No, ano.
To je pravý?
Ne.
Nepokoušela jsem se to kolo ani vyměnit.
Prostě to nedovedu. Znám svoje schopnosti.
To byl den...
Seděla jsem v kasínu, už nevím nad čím.
Prohrála jsem, už nevím kolik.
A najednou to tam vybouchlo.
- Ne. - Jo.
Asi to byla bomba.
Představte si to, bomba
Dneska musíte počítat s násilím vždy a všude.
Je to v pořádku pane řediteli.
Dobrou noc.
Dobrý večer pane Musarde.
Ukliďte to.
Jestli mi tohle proved Achilies, chci ho vidět do dvou dnů.
A to na promenádě, nahatýho a přivázanýho k palmě.
Ještě jsme nespočítali škody.
Tady nejde o peníze.
Vy jste ale šikovný.
Ano, mám to natrénované.
Teď bych měl velikou chuť na chlazený nápoj v sympatickém prostředí.
Jestli už teroristi všechno nerozbili.
Když pít šampaňské, tak dobré.
Mám pár lahví doma.
A pokud jde o prostředí, bude se vám jistě líbit.
Uvidíme...
Dovolíte? - Jistě.
Necháte tady svůj vůz?
To není můj vůz.
Ale co se to děje?
Už jsem vám řek, že to není můj vůz...
Vtakovéhle šlechtické vile na riviéře jsem ještě nebyl.
Tady mě máte madam.
Když děda koupil tenhle obraz, má babička chtěla utéci.
A když přinesl tenhle ten, tak utekla
Chtěl bych umět malovat.
Revolverem?
Vy tedy nejste bojácná.
Potkáte cizího chlapa, Přivedete si ho do opuštěného domu...
Nepotkala jsem cizího chlapa
Potkala jsem milého muže, který mi pomohl vyměnit kolo.
Kdybych si myslela, že mě chce každý hned znásilnit,
tak bych se nemohla seznamovat.
Ostatně ten dům není opuštěný.
Je tady šofér.
Je tady pokojská.
Je tady kuchařka
No a můj pes.
A jinak snad máte pravdu.
Jsem dost osamělá.
To je...
Ano.
Přítel věrný, pozorný, milý.
Miluji ho.
On byl ministr...
Už víckrát.
Také byl porůznu předsedou.
Jednou i v poslanecké sněmovně.
Dneska je senátor, poradce prezidenta,
referent mezinárodního měnového fondu...
Prostě pořád si na něco hraje.
A vy, milý pane?
V době kdy nesvádíte osamělé automobilistky?
Nač si hrajete?
Na četníky a na lupiče.
Jsem střídavě četník a lupič.
Počkej. Já už si vzpomínám.
Ty jsi nabírala takový patetický tón a prosazovala základní pravdy.
Třeba jako.
Žít krásou.
Kdo ztratí víru, ztratí při tom současně touhu po zázraku.
Skoro jak v televizi.
Ty máš ale paměť.
Nevzpomínám si kde jsem tě viděl.
Přece v televizi.
Jsem spisovatelka
A dost známá.
Edmonde Puget-Rostandová.
Znáš mě knihy?
Nezlob se, já čtu jenom oběžníky.
Ne!
Jednou jsi moc hezky popsala osamělost.
Osamělost a stáří.
Zkrátka to, co vůbec neznáš.
A víš co je paradoxní?
Že o lásce píšeš samé nesmysly.
Byli to dva příslušníci městské pořádkové policie,
kteří vyprostili ubohého Theodora Musarda z telefonní budky.
Tam byl uvězněn v Adamově rouše.
Kdežto dopravní policie objevila v časných ranních hodinách
automobil téhož Theodora Musarda, zničený a ohořelý, poblíž kasína.
Dovolíš? - Jistě.
Když se k tomu ještě připočítá výbuch v kasínu Tivoli,
neubráníme se myšlence, že někdo chtěl poškodit ctihodného pana Musarda.
Ale kdo?
On přece nemá nepřátele.
Schyluje se opět k další válce gangů?
Ano. To nám řekl vrchní komisař Grimaud.
Tihle pekaři jsou ale zloději.
Dneska už si počítají za rohlík frank třicet.
Nezdá se ti, že je to nestydatost?
No co říkáš?
Frank třicet!
Když nebudem baštit rohlíky, no tak budeme žrát suchary.
A jsou namydlení.
Mě ale nejde z hlavy, co se stalo dneska v noci.
To je divný.
Kdyby si přišel stěžovat Křupan, to bych chápal.
Ale ty? Co ti kdo udělal?
Mě nic.
Jenže Křupan si teď bude určitě myslet, že Corsičani maj určitě prsty v tom výbuchu.
A oni je nemaj?
Mý čestný slovo.
Nač by nám byla válka.
Herny, ty má Křupan, my, zas to druhý.
Můžem žít vedle sebe, dokud platěj dohody.
Dohody?
Podepsali jsme pakt.
Však to víte.
Pakt mezi gangstery, to není moje věc Achilie.
A pořádek.
Pořádek ve městě.
Taky není vaše věc?
Ano pane komisaři.
Pořádek.
Ty víš Theodore, že Corsičani ničej podniky tvý bandy.
A lidi z tvý bandy zas mlátěj Corsičany.
Ale tomu se přece nedá říkat nepořádky.
Za ten výbuch bych klidně mohl zabásnout někoho od Achiliea.
To by bylo dobrý.
Prozkoumávat, jestli má alibi.
Opatřit si věrohodný svědky.
Tak například bastarda, kterej ti měl ukrást tvou mašinu...
No jo!
To by bylo dobrý.
A za to bys mi řek, kde maj novej bordel,
v kterým úkrytu má Achilies ulitej kokain.
Jo, to jo.
Jenže to by byl začátek kterýmu se říká
historickej kompromis.
Nemám zájem.
Já mám totiž zájem jen o zákon.
A co ty?
No, to já taky pane komisaři.
No, vy jistě
Bude líp, když zůstanem na svým místě.
Já tu čekám a ty pobíháš.
Kdo by první něco zjistil, tak hned zavolá.
Myslím, že už tu máte taxi.
Promiňte mi, ale dodržuji svůj denní rozvrh.
Od devíti do jedné píšu.
Někde jsem slyšel, že Balzac a Zola také psali od časného rána.
Ale v noci spali, Edmonde.
Vy jste přece neúnavná.
Večer určitě přijde.
Platí.
Nashledanou slečno. Do zátoky.
Ke Camping de Pilon prosím.
Kolik to dělá? - 75 franků.
Mohl byste mi na to napsat stvrzenku?
Je tu pan Cerutti, jestli prý ho chcete přijmout.
Proto jsem tady.
Ale ať tentokrát laskavě vejde dveřma.
Ano.
Prosím vás madam, zachovejte klid.
Zkrotíme ho.
Tak jste to spočítali?
Kolikpak mám dostat?
Já bych byl rád, kdybychom to mohli definitivně skoncovat.
Skoncujeme to okamžitě.
Představím vám pana Volfoniho.
Ujal se mě po smrti mého manžela.
Ujal se také mé matky po smrti mé sestřičky.
Achilie.
Nezištný ochránce vdov a sirotků.
Cerutti.
Antonio Jussepe Cerutti.
Narozen v roce 36 v Regio de Calabre.
Odseděl si 12 měsíců v káznici v Mondcalame.
Násilné přepadení.
Byl to rok a půl.
Rok a půl. Souhlasím.
Když už jsi venku, proč se nechceš vrátit do Kanady?
Prej je tam hezky.
Hezky, ale jsou tam moc dlouhý zimy.
Když toužíš po velkejch vedrech, obstaráme ti papíry do Afriky.
Papíry co mě zajímaj, pocházej z tiskárny národní banky.
A dá se jima zaplatit v obchodech.
Odjedu, až dostanu svoje odškodný.
Tlusťochu zaplať.
V hotovejch.
Teď jsme v situaci, který jsem se chtěl ve vašem zájmu vyhnout.
Nepokusil jste se mě teď vydírat?
Já?
No dovolte.
Pane Cerutti.
Já platím denně Mám řádnou koncesi.
Jsem prostě řádný občan.
Poplatník.
Jako takový jsem nyní nucen požádat o ochranu naší policii.
Inspektor je Rey a Massard pravda?
Rey a Massard jsme my.
Je to vydírání a nebezpečné vyhrožování.
Musíme vás požádat pane Cerutti, abyste šel laskavě s námi.
Stát je platí měsíčně. Vy taky?
Cerutti, jseš v tom. Tak koukej mluvit!
A přiznej, že jsi zabil Maria!
Nic nezatloukej!
Nač ti to je?
No načpak?!
Počkejte!
Tak už se přiznal?
Ještě ne.
No dobrá. Zavřete ho do cely.
Poslyšte, nechcete, abych ho vyslechl já...?
Ne. Sepište protokol o tom vydírání.
To bude stačit.
Táto!
To je zakázáno slečno!
Táto! - Slyšela jste?
To je zakázáno.
Co je tohle za boudu?
Já neměl nikdy nic společnýho s holčičkama.
No táto!
No, dobrý.
Jdi na chvilku ven.
Já bych rád věděl oč se tu jedná.
Já taky tati.
Ty už nejsi v Anglii?
Ty už nejsi polda?
Teď toho nech.
Co děláš v base?
Píšu svý paměti.
Zmlátili tě?
No promiň dceruško, jaký to máš představy o franczouský policii?
Pročpak jsi utekla?
Ze stesku.
Po diskotékách? Po Eiffelovce?
Po tobě.
No tak Cerutti.
Končit.
Cerutti?
Jack Rozparovač se jmenoval Mordock.
Slavný vrah žen, Loutrel.
Vraždili pod pseudonymem, aby nedělali ostudu rodině
Ty mi děláš starosti.
Pošlu tě na přepychový prázdniny do Anglie.
Zelený trávníky, kriket, golf.
A ty zdrhneš.
Pro otce je to velmi trpké.
Ale pro vězně dobrý příklad.
Půjdeš tam.
A počkáš.
Edmonde 61, 38, 93.
A co když přijdeš za 15 let?
Proč ně rovnou s hlavou pod paží.
Cerutti jdeme!
Dobrá, jděte pryč.
Tak.
Poslali tě z Paříže, abys vyšetřil smrt komisaře Bertranda.
A tomuhle ty říkáš úřední postup?
Já to chápu Stanislasi, ale dovol abych ti řekl, že úřední postup se změnil.
To bych řek, že se změnil.
Komisař Bertrand, zločinec a lump se dá zabít inspektory Reyem a Massardem,
taky zločinci a lumpy.
A taky placenými Achiliem.
Který, abychom mu nekřivdili, aspoň nepatří k policii.
Reye a Massarda už vyřídíme.
Pošleš je do penze a budou cestovat. Peněz na to mají dost.
Co Achilies?
S tím nic nesvedu.
Ale svedeš.
Před zákonem je čistý.
Má své advokáty, daňově poradce...
Přátelí se s politiky.
To přátelství ho neochrání.
Tak uvidíš, no.
Víš, co mi připomínají tvé metody?
Ten střílel na výstrahu.
První ránu vystřelil do vzduchu, na tu druhou už mu nezbyl čas.
Já tu první vynechávám.
Nechci mít svoje jméno na pomníčku.
To po tobě nikdo nechce.
Jak to může jinak dopadnout.
Zatkneš je, uvězníš, odsoudíš a za 5 let budou venku!
Ty to víš kruci, protože už celých 15 let po nich jdeme.
A to jsou jenom poskoci.
A jejich páni, ti by nám pomalu chtěli poroučet.
Milý kamaráde, v tom jablku je červ.
Ošetřovat jablko je zdlouhavé.
Já zabiju červa.
Jdeš do toho se mnou?
Podle toho kam až.
Komisaři Borwitzi.
Dost daleko.
Proč jste se nacházel v této pozici, když policie dorazila na místo činu?
Protože už jsem neměl čas zdrhnout.
Chcete říct, že jste byl překvapen příchodem policie?
Ano pane návladní.
Něco mi tu nehraje.
Dobrá.
Teď nám ukážete, jak se to doopravdy seběhlo.
Ano pane návladní.
Moment.
Dovolíte, abych se upravil?
No, tak já jsem měl tu schůzku s nebožtíkem.
A ta se měla uskutečnit tady.
Ne ne ne. Zde.
Vidíte? Právě tady.
Čekal jsem na nebožtíka klidně, jen trochu netrpělivě.
Mohl bych pokračovat?
Jste připraven?
Já ano. Vy také?
Prosím, jděte na to.
Doopravdy?
Tak jdem na to.
Zadržte ho!
Rychle za ním!
Stůj!
Dělejte!
Tak honem!
Stůj, nebo střelím!
Připravte se k palbě pánové!
Výstřel na výstrahu!
Antonio Cerutti, zastavte se!
Už je moc daleko.
S tím jsem moc nepočítal.
Pozor, uprchl nebezpečný zločinec.
Antonio Cerutti, stáří 40 let.
V době útěku byl oblečen do modrých kalhot, letní košile
a na nohou měl kecky.
Je ozbrojen pistolí typu 357.
Pistole není nabita
Pan Agostinelli!
Zde.
Ale co se děje! Teď jsem na řadě já!
No bravo pane Agostinelli.
Nezapjal jste ukazatele směru.
Když budete takhle pokračovat, tak se řidičáku nedočkáte.
Ale co je to?
Ve městě je zakázáno užívat klakson!
Nedal jste přednost, jedete moc rychle...
Vidíte, jak ty lidi jezděj?
Dneska se dává řidičák každýmu.
Zakázaný směr.
Co to děláte?
A honí nás dopraváci.
Seberou vám řidičák ještě dřív, než vám ho vydáme.
Vtéhle zkoušce jste neobstál.
Nejste puntičkář?
Tady je značka stop.
Měla byste, má drahá, zachytit tady osobitost pana
Borowitse ve svém příštím románu.
Musíte si ho dobře prostudovat.
Edmone mi řekla, že se tu pár dní zdržíte.
Bohužel, to člověk nikdy neví.
Noc začíná.
Kdo může říct, jak a kde se skončí.
Každou chvíli se může ozvat telefon.
Kolikrát spím i oblečený...
A vlastně, kde dnes v noci budeš spát?
V růžovém pokoji, Dala jsem ho připravit.
Tak já budu spát v modrém.
A vy?
Jestli už nikdo nechce moučník, tak já bych si ho vzala.
Prosím, nabídněte si.
To dítě je tu teprve 2 dny, a už se zbožňujeme.
Až skončím s politikou, nejspíš se přestěhuju sem na jih.
Mám tu své nejlepší přátele.
Já mám chuť na jahody.
Chápu vás.
To moře, slunce, rybolov.
Tati, mám chuť na jahody!
Tak si posluž.
Nezdá se ti že mám zvláštní chutě?
Ten víkend se vám asi zdá krátký.
V mým stavu je to normální.
Až budou parlamentní prá...
Myslím, že Charlotta nám chtěla říct něco velmi zajímavého.
Kolikrát se ptám, jak může člověk unést
takovou zodpovědnost jako vy.
Tak velké úkoly.
Jsem těhotná.
Poslyš holčičko.
Dovolili jsme ti druhou porci jahod.
Tak si jí sněz, a nedělej potíže.
Je mi 14 a půl a už jsem těhotná.
Slyšíš, co jsem řekla?
Je ti 14 a půl a už jsi těhotná.
Dobrá. Gratuluju.
Ale na tom není nic zvláštního.
Četl jsem v jednom literárním měsíčníku,
že černošky se vdávají už v osmi letech.
Ano. Třeba Mozart.
Ten už dělal v dětství zázračné kousky.
Ano. Tak to bychom měli.
No, co kdybychom si vypili kávu v salonu?
No, to víš.
Pán se jde teď trošku projít.
Neboj se, pán se ti zase brzo vrátí.
No jo. No jo.
A přinese ti odtamtud cukříček.
A nemoh by mi pán taky přinýst žvejkačku?
Já mám hroznou chuť na žvejku.
Hele, nechtěl byste nás pozvat na skleničku?
Co vás vede milé dámy, už je moc hodin.
Už jste dávno měly být doma
Jistě máte doma rodiče.
Manžela
- Já ne! Snoubence, který na vás čeká.
Ne?
Papá Langlois je ospalý.
Tady madam skoro usíná.
Kdepak. Já jsem zvyklá.
Ale jó.
Jděte!
Tak my jdem.
Dobrou noc, milé dámy.
Dobrou.
Promiňte, že vás neodvezu.
Každá máte určitě svůj vůz.
Prosím.
Vyřiďte panu Achilieovi, že jsou dobře vybraný.
Perfektní kočky.
Okamžik.
No tak?
Co budeme dělat?
Co to znamená?
Nesehnal jsem nikde svěcenou vodu.
Tak jsem koupil obyčejnej benzín.
Víte, kolik mě to stálo?
3 stovky.
Kdybych sem ale pozval zaříkávače, nakoupil spoustu svíček...
To by taky nevyšlo lacino.
Zaříkávače?
Ale proč pane Cerutti.
Chci zahnat ďábla, paní Langlois.
Má sestřička sem přišla, bác a už je v nebíčku.
Komisař Bertrand taky.
A chudák Mario taky.
Tak jsem si řek, tenhle dům je snad zakletej.
S váma já si dělám taky veliký starosti.
Je to tu zlý.
Ale to není moje. Jsem tu správce.
Tak to jsem moc rád, že vám to tu nepatří.
Kdyby tady vaše paní vyrostla, chápal bych to.
Že k tomu domu velmi přilnula
Můžu vám nabídnout pivo, pane Cerutti?
Ne ne. Děkuju mockrát.
Už na to nebudu mít čas.
Dovolíte?
Haló, to je pan Musard?
Tak už to tu můžu zapálit.
Ale co mám dělat s těma dvěma? Mám je tu taky upálit?
Ne? Tak to jsem vážně rád.
Tak príma Neshoříte.
Je moc milej ten náš Křupan, viďte?
Dobrá. Je mi líto, ale když to musí bejt...
Tak se jde na to.
Ty na mě čekáš? No hodnej pejsek.
Hodnej, no no no.
Tak. Vem si cukříček. No vidíš.
Pusť mě.
Ahoj. Přinesl jsem ti žvejkačky.
V různejch barvách.
Ale varuju tě, nepřeháněj to.
Budeš tlustá. Naroste ti brada.
Co se tady děje? Slyšela jsem štěkat psa.
Šel jsem se projít. Trochu se uklidnit.
Přiznám se vám, že ta situace...
Mě nejenom zdrcuje, ale taky mi hezky bere nervy.
Tady půjde někomu o život!
Vy jste to slyšela?
Povídám, slyšela jste?
Jak telefonoval s Křupanem?
Jo. Jako teď slyším vás, Pane Achilie.
Dobrá. Dobrá.
Vyřídím si to s panem Theodorem Musardem sám.
Klidně, tiše, bez hluku.
Ale Cerutti, to je jiný.
Přijde, zmizí.
Dělá si jen pro sebe.
A pak, chlapi co pracujou s benzínem...
Ty nemám rád.
Ty jsou špatný.
Jeden doktor, co kurýroval mou ženu při zánětu žil,
se o nich jednou zmínil, když přišla řeč na lesní požáry.
Jo.
Tak podle něho, pyromani jsou všichni blázni.
Cvokové.
Co říkal o tý pomstě, to všechno byl třeba výmysl.
To se sestrou mohl bejt taky výmysl.
No a co.
Vymyšlená sestra?
No to je tedy pěkná bouda.
Ta ženská nemá syna?
Tak teda, Rita neměla bratra
Když si to vylhal, kdo to potom je?
Nic o něm nevíme. Vůbec nic.
Zjistíme to.
Nevadí vám dívat se, jak všichni někam letí?
Nechtěla byste poznat půlnoční slunce?
Jižní kříž? Havajské ostrovy?
- Pozvete mě tam? - To ne.
Ale mohl bych vás pozvat dnes večer na večeři.
A budu vám o tom vyprávět mezi moučníkem a kávou.
Pozor, pozor.
Právě přistálo letadlo společnosti Air France, číslo 165 z Teheránu.
Teherán? Říkala Teherán?
Teherán. Letíte s ním?
Ne, někoho čekám.
Tak tedy poslyšte. Dnes večer v přístavu.
V Esquinade, stůl pro dva.
Podívej broučku. To je strýček Michel.
Jdi za ním miláčku.
Cestující letadla Pan American do New Yorku a Londýna
Let číslo 217 se připraví k východu číslo 3.
Ty se chceš určitě vyčůrat.
A ten tvůj králíček taky.
Mimo provoz.
Vysyp to do záchodu.
No to přece nejde.
Ale jde to.
Spláchni to.
Víte, že jste mě zničil?
Máš smůlu.
Chlapečku, tady máš králíčka
Takže pozadí bude tyrkysový?
Ano pane Musarde.
Něco vám povím.
Bude to lepší než předtím.
Všechno zlé je pro něco dobré, pane Musarde.
Bude to stát fůru peněz, ale bude to moc pěkný.
Co zas?
Pardon.
Ten chlap říká, že vám přinese vaše kalhoty.
To je ten rošťák.
No?
Chtěl jsem se jen zeptat, jak se máš.
A jestli ses mi tam nenachladil.
Musela ti tam bejt trochu zima na nohy.
Co je ti do toho?
No mě je to fuk.
Ale Achilies si o tebe dělá starosti.
Naopak ti musím říct, že na letišti všechno proběhlo hladce.
Pokračuj.
Cestující přiletěli v pořádku.
Pokračuj.
Přistání hladký.
Dobrá viditelnost.
Na zemi bezvětří.
Ideál. Rozumíš?
Ale potom se to zmrvilo.
Pepe se rozstonal na malárii nebo tak podobně
A pak vysypal obsah králíka do záchodu a spláchnul to.
Jinak jsi zdravej?
Líbí se ti kancelář?
Já mám rád tyrkysovou.
Jak to víš?
Mrkl jsem se tam, když jsem nařizoval budíček.
Budíček?
Snad ne ten budíček, který se nařídí jen jednou?
Správně.
Jestli máš nějaký poslední přání, jestli se chceš pomodlit,
nebo pronést nějakej historickej výrok, tak sebou hoď.
Za 15 vteřin to bouchne.
Všichni okamžitě ven. Dělejte!
Rozhodl jste se pro tu tyrkysovou, pane?
Pojďte rychle člověče!
Ale co s tou tyrkysovou barvou, prosím?
Válka gangů zuří v Nice.
Pan komisař si ráčí dát kávu?
Tureckou.
Nepřinesla bys mi Coca Colu?
Ne, ne, ne.
Vážně ne?
Ne.
Tak si pro ni dojdu sám.
Omluv mě. Pardon.
Halo mami?
No já...
Odkud volám? No z Nice.
V Anglii? No kdepak.
Táta mě sem pozval. Stýskalo se mu po mě.
Chtěl mě zas vidět.
Nemůže být beze mě.
No prima.
Můžu chodit sama do kina.
Chceš mluvit s mámou?
Dobře. Tak papa.
Pozdravuje tě.
Oznámila jsi jí, že bude babičkou?
Řekla jsem ti to jen tak.
Jak to jen tak?
Jasně. Když nic nevyvádím, tak si mě nevšímáš.
Máš jen ty svý kočky a svý buchty.
Před 5-ti roky jsi mi řek, pojedeme spolu do La Baule.
A tam jsi se potkal s tou houslistkou. Tou praštěnou.
A loni jsi mi řek, vyjedem si spolu na jachtě
No vždyť jsme jeli.
Jo, jenže jsme tam nejeli sami.
Jak se vlastně jmenovala?
Madam Machinová?
Prosím tě, to jsi teda náhodou úplně vedle.
Vdova...
A tady s tou čůzou, to jsem taky úplně vedle co?
No promiň, madam Puget-Rostangová?
Přítelkyně tvé matky?
Víš, jak dlouho už se známe?
Já tě znám 14 let a 8 měsíců.
A za tu dobu jsem s tebou nemohla mluvit ani 10 minut.
O věcech co mám ráda, nebo co mě těší.
Dobrá, tak tedy budem spolu mluvit 10 minut.
Kam běžíte?
Charlotto!
Nebuď dětinská.
Řekl jsem to jenom z legrace.
Ty moc dobře víš, že jsem to tak nemyslel.
Trhni si!
Vylomím dveře!
No klidně, jen si je vylom!
Jako když maminčina přítelkyně...
Charlotto! Prosím tě!
No a co! Bojíš se, že to ta bába uslyší?
Je v přízemi, tak si jdi za ní!
Nasává tam červený víno!
Zakazuju ti takový řeči!
Madam Puget-Rostanová je velmi půvabná, mladá žena
Naprosto střízlivá!
Jdeš se mnou zítra na tenis?
Trhni si.
Edmonde, to jsem já.
Trhni si!
To jsou vážně krásné způsoby.
Bravo! Díky!
Sakra.
Co tu děláš?
No počkej počkej.
Lehni si na zem.
No, lehni si na zem.
Já se chci taky vyspat, no tak.
Sakra, buď na mě hodnej aspoň ty!
Policie.
Prosím.
Znáte toho člověka?
Řek bych že jo.
Chlap ve smokingu, v deset hodin ráno,
s květinou v knoflíkový dírce, kterej chce po vás stvrzenku
za svezení, to se nezapomíná.
Massarde!
Tvůj parťák.
Díky.
Jo?
Dívka?
Okamžik.
Taj čekej. Jedu tam.
Louisi? Už je tu odpověď na ty otázky.
Ty co jsem po nich chtěl?
O koho šlo?
Ten chlap co si říká Cerutti.
Jo, pojď sem hochu.
Odpověď je na mým stole.
Formát 13 x 18 dokonalej snímek.
Komisař Borowitz, Oddělení vnitřních vyšetřování.
Koukej, směje se.
A možná tobě.
Tak co?
Zrovna teď se krmí.
Schovám se, počkám na něj a až půjde ven, vodprásknu ho.
Pěkně si ho vyčíhám.
Kdybys věděl, co tě čeká hochu.
Hele, mě nemůže nic překvapit.
Jen neřikej.
- Podívej - Co je to?
Tak co?
Divizní komisař Borowitz, oddělení vyšetřování.
Specialista na veliký čistky.
Plukovník nebo inspektor, to je mi jedno.
Já myslím, že nemáš pravdu.
- Víš, jak mu říkají? - Jak?
Inkvizitor.
Neslyšels to?
Bez srdce, bez lítosti, bez závazků.
My jsme zranitelný jako nemluvňata.
Ať se jmenuje Cerutti či Borowitz, stejně má dceru.
Není to jeho citlivej bod?
Radši na něj nemyslet.
Já ti řeknu, takovej podzim v Benátkách.
To je ono.
Achilies nám zaplatí cestu.
A pak, jak to tu vypadá.
Ať si s tím poradí někdo jinej.
Achilies to už přehání.
A dopadne to špatně.
Potom se u tebe zastavím Georgesi.
Teď ho musím odprásknout.
Radím ti, miř dobře.
Jen zaparkuju vůz a přijdu.
Najdu vás v jídelně Bude to chvilku trvat.
Ale dělej! Pospěš si.
Jen klidně ležte, uvolněte se.
Co to vlastně je, to půlnoční slunce?
To je moc zajímavý úkaz.
Budu vám o něm vyprávět po večeři.
Co děláte dnes večer?
Možná, že bych mohla mít čas.
Co ty tady pohledáváš?
Jak vidíš, uvolňuji se.
Určitě dnes dostaneme návštěvu.
Byl bych radši, kdyby sis dával schůzky někde jinde.
Ty teď mluvíš jako malý dítě
Dobrá.
Tedy drahoušku, dnes v devět, Esquinade, stůl pro dva
A hoďte se do gala
Nerad bych se dal odprásknout před Charlottou.
Takže se radši dáš odprásknout přede mnou.
Nějak už to zařídíme.
Uvidíš, jak to sfouknu.
Tak co? Dobrý?
Jo, moc prima. Fantastický.
- Není to horký? - Ne ne.
Dobrý? Spokojenej?
Neblázni, vždyť mě zabiješ!
To pálí!
Zůstalo mi to v ruce.
Vidíš, kvůli takovýmhe věcem jsem šel od policie.
Má smůlu.
Ruplo to.
Ahoj.
Jaký to je?
Vtý soše měli kokain.
Ale vlastně to byl pudr.
Je to hrozně složitý.
Vždycky je to složitý.
Jaký jsou poldové?
No nic moc.
Doufejme, že se napraví.
Vrátím se taxíkem.
Mám teď schůzku s masérkou, pedikérkou, holičem...
Na večeři jsem zpátky.
Měl bys nás pozvat do restaurace.
Aspoň nám nechal můj vůz. To už je úspěch.
Jo?
Tady Rey.
Pojď nahoru.
Co je zas?
To jsem já, Cerutti.
Copak tu chceš, ty rošťáku?
Chtěl bych tě varovat.
Grimaud tě přijde zabásnout.
Rey je mrtvej.
To bych se divil.
Slyším, že je tu.
Jo, je tam, ale mrtvej...
Haló slečno, spojte mě s doktorem Rilsonem.
Ano, je to nutné.
Tak co Achilie?
Kde je ta mrtvola?
V pokoji, ale já jsem nevinnej.
Uvidíme.
Achilie, našli jsme u tebe mrtvolu ispektora Reye.
Tak se nediv, že tě podezříváme z vraždy.
Dovolte, abych se zasmál.
Zabít policajta, ve svým domě a beze zbraně
Tak já vám něco řeknu, pane komisaři.
Prohledejte dům od půdy po sklep. Nenajdete ani kudlu.
Tak se teda ptám, kdo by měl tu drzost mě zatknout!
Já.
Cerutti!
Jak to, že jsi s nima?
Achilie.
Představuji ti divizního komisaře Borowitze.
Chodí jak buzerant.
Od této chvíle, všechno co vypovíte, může být použito proti vám,
pane Volfoni.
Buzerant teda opravdu nejsem.
- Je vám to jasné? - Rozumím, pane komisaři.
Těší mě, že vás zase vidím.
Mě taky, pane návladní.
Tentokrát to vyšlo docela dobře, co tomu říkáte?
Teď podepíšu příkaz k zadržení pana Volfoniho.
No a když to půjde dobře, tak za dva dny,
podepíšu příkaz k zatčení.
Stále se ještě nenašla zbraň, kterou vraždil.
Protože se hledá špatně, pane návladní.
To je vyloučený, abys u mě našel revolver.
Nikdy jsem ho neměl.
Vidíš a já ho našel ve váze. Pod květinama
Parchante.
Tak už dost.
Slyšíte?
Zaveďte mě zpátky do cely.
Já vím, že jsi toho pitomce nezabil.
Ale dal jsi zabít jiný.
Když k tomu připočtu vydírání, kokain a děvky...
To už je pěkná paleta, nemyslíš?
Těch 20 let co vyfasuješ, bude medaile za práci, kterou jsi vykonal.
Poslouchej, Borowitzi.
To, co tu vykládáš, je účet bez hostinskýho.
Zatím se to ještě nerozhodlo, kdo z nás dvou se bude smát naposled.
Tak mi teď řekli, že se Camill přiznal.
Tím hůř pro Achiliea.
On to teď vede špatně.
Nasazuje kanóny tam, kde by měl nasadit diplomaty.
Od tý chvíle, co oddělal Reye, Borowitz to rozjel na plný pecky.
Nikdo z nás neví, jestli se ve zdraví dožije rána.
Já zejtra můžu ležet mrtvej na tvým prahu.
To bych nerad.
Právě proto si myslím, že bychom mohli jít kousek cesty spolu.
Já myslel, že ty děláš pro Achiliea
Když má na triku mrtvýho policajta, je vyřízenej.
No ale to víš, děvky, hotely a tak...
No jo no...
Vtýhle branži, já se moc nevyznám.
Tak se uč.
Jenže, je tu Borowitz.
To je.
A kdyby nebyl?
Rey a Camill už o tom taky uvažovali.
Bejt tebou, tak to zkusím jinak.
Hledal bych způsob, jak ho skřípnout.
Víš o nějakým?
Proto jsem za tebou přišel.
Madam Puget-Rostandovou prosím.
Haló Edmonde?
Co kdybychom dnes spolu povečeřeli?
Jen sami dva?
Tak tedy, bude to Esquinade, 9 hodin, stůl pro dva.
Ale ano. Jenom pro dva.
Co, co se má dělat?
Co se má dělat, už jsem udělal.
Kontroly, práskači, šťáry...
Pročesáváme soustavně terén.
Děláme prohlídky.
Vyslýcháme maniaky.
Zkus tohle říct jinýmu tátovi a rozbije ti hubu.
Já nebudu nikdy, rozumíš, nikdy jednat s únosci.
Tobě se někdy hodí, že jsem čestnej a někdy zase ne.
Ztrácíš hlavu, já to chápu.
Šel bys proti nám, jen abys osvobodil svou dceru.
Říkám ti, já tě chápu.
Vždyť ty bys mě oblafnul při první příležitosti...
To se ví! A ne jenom tebe!
Třeba sama prefekta! Třeba samotnýho ministra!
Všechno musí jít k čertu! Všechno!
Jenom když najdu Charlottu!
Nemůžu poslouchat takový kraviny!
Pane divizní, do prkýnka!
Jestli se vám únosci ozvou, dávám vám rozkaz...!
Víš, kam si můžeš strčit ty svý rozkazy ty troubo?!
Ten obchod co nám nabídnou, musíme přijmout.
To znamená, pustíme Achiliea a dostaneme Charlottu.
A já ti zase říkám, že je to vyloučený!
Už 20 let jdu po Achilieovi!
20 let se mi směje a já to trpím!
A dneska díky tobě je za katrem! A za katrem bude dál!
Už mám po krk těch jeho věčnejch gauneřin!
Ano, Borowitz!
Jste velmi laskavá slečno.
Díky.
Dala byste mi kancelář pana návladního, prosím vás?
Pane komisaři, chtěl bych vám něco říct.
Okamžik. Zavřel byste dveře?
Ne! Šel byste ven a zavřel dveře?!
Haló, pan návladní?
Tady je Borowitz.
Znáte už tu dobrou zprávu?
Našla se vražedná zbraň.
To jsem očekával.
Už máme úplně doznání.
Achilies je všechny shazuje.
Pošlu ho k vám. Dáte na to příkaz?
Dobrá.
Nashledanou Borowitzi.
Nashledanou, pane návladní. Nashledanou.
Pojďte dál příteli.
Slyšel jsem o vaší dceři.
Je to pro vás krutý.
Co dělá náš šěf?
Co zjistili?
Vůbec nic.
Slyšel jsem, že nařídil silniční kontroly.
Vy ještě věříte na tyhle hračičky, pane komisaři?
A vy máte lepší nápad?
Ještě ne.
Ale kdybych vedl pátrání, tak bych určitě postupoval jinak.
- Smím odejít? - Ne ne ne ne.
Edmonde? Nic nového?
Ne. Pořád nic. To víš, že bych zavolala.
Zůstáváš u sebe?
Ještě na chviličku. A potom bych rád šel na masáž.
Bolej mě zas ty starý rány.
Ne. Nevím, jak dlouho to bude trvat.
No tak.
Kdybyste vedl pátrání, co byste udělal?
Jistě bych dosáhl svého cíle rychleji, než náš pan šéf.
My máme společný styl, pane komisaři.
Předpisy nám příliš nevadí.
Ale neobcházíme je za stejným cílem.
Camill byl sprostý vrah a Rey se prodal gangsterům.
A bohužel jste tu nebyl, když nám zabili komisaře Bertranda.
Oběť povolání.
Museli jsme něco podniknout, než jste přijel.
Pokud jde o Reye, věřte nebo ne, byl skvělý policista.
Ale jsou lidi, který se neuměj zastavit včas.
A jiný to uměj.
Ano.
Inspektor Massard se vrací mezi hodné ovečky.
A zvoneček na krku mu pěkně vyzvání.
No, budete muset něco vyzvonit.
No tak, aspoň mi to naznačte.
Kdybych našel vaši dceru, byl bych rád,
kdyby mi to vyneslo víc než jen radost ze splněné povinnosti.
No a tak, chtěl bych vědět jak se rozhodnete, pane komisaři.
Tady budou rozhodovat činy.
Ne lidé.
Jestli se ti to teda opravdu podaří...
Budu pro tebe Stanislas, Charlotta ti bude říkat strýčku...
Ukážeme ti Paříž ve vší kráse...
Budeš v rodině A už dál po tobě nepůjdu.
Vaše čestný slovo?
Takhle mluvěj gangsteři, teď už jsi zase policajt.
Víš kolik je hodin? To se ani nepůjdeš najíst?
Ukažte.
Tak jak jste daleko?
Pročesáváme soustavně terén.
Zatím bez výsledku.
Tak pokračujte, pokračujte.
Co se děje?
Jedu do města.
Nechtěl bys jet se mnou?
Máš to dovolený od návladního.
Co můj advokát? Chci mluvit se svým advokátem.
Vtéhle chvíli sedí už doktor Rilson v kanceláři u návladního.
Zpozdili jsme se.
No tak co?
Jedeme honem. Ať jsme včas zpátky na večeři.
Tudy se nejede k prokuratuře.
Vy jste na mě ušil boudu.
Já jsem ve vazbě! Chci zpátky do basy!
Ty jsi ale domácí kocourek.
On má pravdu.
Poustevnickej život a rozjímání.
Pokoj duše.
Když tě chlapi pustěj z kriminálu, dělaj hlouposti.
Blbnou.
Nejlíp dát jim doživotí a je od nich pokoj.
Grimaude?
Čekám na Borowitze, co se děje?
Jak to, co se děje?
No, měl mi přivézt Volfoniho a ještě tu není.
- Borowitz? - Nevím, odešel asi v půl šestý.
Haló pane návladní, promiňte mi prosím...
Máme pohotovost kvůli tomu únosu chápete?
S tím Volfonim?
Já jsem požádal Borowitze, aby vám ho přivezl zítra
Ano, ano.
Chceme si pár detailů ověřit.
To je nepříjemné, měl mi to ohlásit.
Mám tady před sebou viníka
Miliard vám to měl ohlásit, ale zapomněl na to.
Moment, bere mi z ruky aparát, aby se sám omluvil.
Nashledanou pane návladní.
Tak se vytáhni, pěkně se omluv.
Haló, pane návladní, já se moc omlouvám.
Nemám nic společnýho s únosem tvý dcery.
Ani jsem o něm nevěděl.
Ani jsem nevěděl, že máš dceru.
Přesto mi budeš muset říct, kde jí najdu.
Jak mám vědět, kde je, když nevím vůbec nic?!
Radši uvažuj. Přemejšlej.
Půjdem ji hledat tam, kam řekneš.
Když tam nebude, půjdeme jinam.
A než se vrátíme, budeš mrtvej.
Teď v noci nemůžu zapnout čerpadlo.
Tak to nevyženu vejš, než na 120.
To nám bude stačit. Viď, Achilie...
Ano?
Stane? Někdo sem pro tebe přinesl balíček.
Co mám dělat?
Kdo ho přinesl?
Nějaký chlapec.
Jak ten balíček vypadá?
Jako krabice na boty, převázaná provázkem.
Otevři to.
Možná, že tě přece jen ušetřím, Achilie.
Stane, co se děje?
Je to Charlottina bota.
Už jsem měla strach.
Počkej...
Je tady telefonní číslo.
Dobrá. Já tam zavolám.
Díky.
Co je to?
Ty to zřejmě vůbec nevíš.
- Jsi trouba. - To je fakt.
- Co, že je trouba? - Ne, že nic neví.
Haló, 432067?
Co jste za podnik?
Bordel? Obchod s kokainem?
Tady Tivoli, pane Borowitz.
Ruleta, Poker, Black-Jack.
Já se jmenuji Lucien. Jsem brunet, váha 110 kilo.
- Předepíšu vám dietu. - Nízkokalorickou stravu?
Ne. Především vězeňskou stravu.
Já bych vám něco poradil, pane Borowitzi.
Místo abyste se staral o mou dietu, počkejte radši u telefonu.
My vás hned zavoláme. Na jaké číslo mám volat?
Myslím, že pod tím kotlem už nemusíš topit.
Dobrá.
Začínám věřit tlusťochu, že v tom nejedeš.
- No konečně. - No, jen se neraduj.
Poslal jsi na mě Camilla. To bylo moc ošklivý.
Haló, Borowitz. Slyším.
Tak co? Tatíček má zájem?
Uklidni se, tvoje dcera žije.
- Aspoň zatím. - Tak co po mě chceš?
Těší mě, že jsi konečně dostal rozum.
Mohl bych se ti chtít pomstít.
Například, zavřít tě nahýho do telefonní budky.
Hodím na to kládu. To jsem, co?
Ptám se tě, co tedy po mě chceš.
Vůbec nic. Divíš se?
Můžu pustit na svobodu Achiliea Dokonce jsem ho odvedl z basy.
Předem.
Můžeš ho tam zavřít a nechat chcípnout.
Ten už je stejně odepsanej.
Mluvme radši o tvý dceři.
Můžeš jí zavolat? Chtěl bych jí slyšet.
Na to máš právo. Zavolej tu malou.
Už jde, kamaráde.
Promluv si s tatíčkem.
- Ahoj tati. - Ahoj dítě. Jsi v pořádku?
Naprosto. Zato oni ne. Hrozně se bojej.
Řekla jsem jim totiž, že je zabiješ.
Měl bys je vidět.
Nesmíš to tak přehánět.
Jsem v pořádku, nedělej si starosti.
Hrozně milá holčička. S potěšením ti jí vrátím.
Teda, výměna by se mohla uskutečnit dneska večer.
Já samozřejmě souhlasím. Ale říkáš výměna?
- Výměna za co? - Sto milionů.
- Dvě stě. - Ty jsi cvok.
Kde bych je sehnal?
To já ti je dám fešáku.
Tvou dceru plus 200 milionů.
Chci na to jen stvrzenku. Pěkně s tvým podpisem.
Dobrá, tak tedy kdy a kde?
Silnice Gardettes hned za Saint-Paul.
Na třetím kilometru, přesně v 11.
- Samozřejmě přijedeš sám. - Samozřejmě.
Ten polda mi zobe z ruky.
Ty? Co se stalo?
Stalo se, pane komisaři, že jste měl pravdu, když jste mi věřil.
Ještě pořád se potloukáš po nocích?
Ty jsi mi ale vážně nahnala strach.
Ty zlobidlo.
Bravo Massarde.
Tak tak.
Když jste mi říkal, že jí vypátráte, nevěřil jsem.
- Víš, že ho málem zabili? - Vážně?
- Bylo to zlý? - Jo.
- Jak moc? - No dost.
Chtěl jsem vyjednávat s Theodorem, ale nebyl sám.
Jsou to darebáci, musel jsem střílet.
Žrádlo.
- Co se děje? - Ten trouba Pierre se zapletl do koberce.
Pitomec. No, už je čas.
Charlotto, Charlotto!
Musíte mě nějak krýt, pane komisaři.
Sebeobrana. Sepíšem protokol.
Já jsem je každopádně varovala
Nejenže vás budu krýt, ale nad to, inspektore Massarde.
- Komisaři Massarde, že ano? - Komisaři Massarde, správně.
Policie může být ráda, když získá zpět člověka jako vy.
Maličká je tady. Tak to tedy vyšlo.
Ahoj strejdo.
Výborně.
Poděkuj komisaři Massardovi.
Komisař?
Cazau, dej mu klíček od tvého vozu.
Prosím, vy jste toho ptáčka ulovil, tak ho zavezete do klece.
Dej mi klíčky od jeho želízek.
To je sen, poslali tebe.
Jedeme ty troubo.
To se ho nebojíš pustit samotnýho?
Haló, akce Charlotta. Akce Charlotta.
- No prosím tě - No jo, jsi slavná.
Tady Borowitz.
Achilies Volfoni právě uprchl se svým komplicem, inspektorem Massardem.
Pozor, mají u sebe střelnou zbraň.
Jedou po silnici Cagnes-Saint-Paul de Vence.
Když zahneš doprava, tam je Menton, San Remo, ltálie.
Už máš na triku nějaký vraždy a ještě chceš podplácet policistu?
Svině.
Kamarádíčkové.
No tak, co je? Já jsem inspektor Massard.
Pane Massarde, čekáme vás. Jménem zákona vás zatýkám.
To je parchant...
- Tak jsme oba troubové! - Drž hubu, drž hubu!
Pal.
Tak doufám, že jste se příliš nenudili.
Život na venkově je někdy trochu nudný.
Ba ne. Všechno to bylo moc príma.
Bude se mi po vás velmi stýskat.
Bude se mi po vás velmi stýskat...
Zas někdy přijedu.
Já to tady strašně zbožňuju.
Trhni si nohou...
Jistě, ale když to uvážím, myslím že není tak nutné,
abys říkala mamince o madam Puget-Rostandové.
Řeknem, že jsme bydleli v hotelu. Nebo u Cazaua.
Nebo že jsme si najali vilku. Jo, La Garoupe.
Vilku porostlou eukalyptem.
Vstávali jsme brzy, snídali jsme vždy na terase.
Ty sis opakovala angličtinu, vzpomínali jsme na maminku...
Já samozřejmě trochu melancholicky...
Dokonce jsme vážně uvažovali, že jí sem pozvem.
Tati, a co kdybychom prostě mlčeli?
Prostě mlčeli?
To by měla podezření.
Jedem, hopla!